- Se på dette. - Saktere, Rotor McKvakk.
McKvakk, er dette noe du lærte på flyveskolen?
- Flyveskolen? - Har du aldri tatt flytimer?
- Jeg tok et krasjkurs. - Og det sier han nå.
- Nesedykk! - Kult!
Onkel, se på det.
Der er utgravingsfeltet, onkel Skrue. Sa de hva de hadde funnet?
Ja. Et skjult kammer.
Kan det inneholde skattene til Collie Baba og de 40 røverne hans?
Etter alt dette har jeg ikke store forhåpninger.
Vi er ved siste del av landingen.
Vennligst rett opp stolryggen.
Plasser flyet riktig.
Vennligst forbli sittende til flyet stopper helt.
Landingsutstyr nede.
McKvakk, se på hva du har gjort med de eldgamle ruinene.
Det kunne vært verre. Det kunne ha vært noe nytt.
Skynd deg, McDuck. Vi har funnet noe.
Splitte mine sekkepiper! Collie Babas merke.
Dette kan være skattekisten til verdens største røver.
La oss se.
Stjal han klær?
Bare gamle filler.
40 års leting, og jeg ender opp med Collie Babas skittentøy.
Vel, kisten er ihvertfall fin, onkel Skrue.
Det er noe i denne lommen.
Collie Babas segl.
Det er et kart.
Kanskje dette ikke er helt bortkastet likevel.
Det stemmer, Merlock. Et skattekart nedtegnet av Collie Baba selv.
Endelig, etter alle disse århundrene blir lampen min igjen.
Du blir mektigere enn et lokomotiv, hurtigere enn en rask okse.
Du vil knuse alle bygninger i en fei.
Og du skal endelig belønnes for din tvilsomme assistanse.
Mener du det? Mitt eget berg av penger?
Gi det til meg.
- Hva? - Kartet. Gi det til meg.
Kartet? Det spesifikke kartet? Her og nå?
Du stjal det ikke.
For mange folk. Bare én Dijon. Men se hva jeg faktisk stjal.
Flere lommebøker, dette lommeuret, tanntråd, godteri
og to billetter til fetaost-festivalen til deg, mester.
Kanskje du har lyst på tanntråden?
Så du i det minste hvor kartet ledet til?
Ja, mester. Midt i ørkenen.
- Hvor sanden brenner som varm kebab. - Men jeg har finkjemt hver kvadratmeter.
Kanskje jeg skal la Skrue lete for meg denne gangen.
Snedig trekk, mester. La ham bli kokt i solen.
Og du skal bli med ham som guide.
Men jeg har sensitiv hud. Og hodet mitt koker fort.
Hvem trenger hode for å være guide, likevel?
Jøss, McD. En flytur ville vært mindre turbulent.
Ifølge kartet skal Collie Babas hule være akkurat her,
under Kjip Fyr-fjellet.
Jeg ser ikke noe, onkel Skrue, ikke en luftspeiling engang.
Kanskje vi tok feil ved forrige sanddyne.
Kan du ikke ri på en kamel uten å krasje den?
Det er ikke min skyld. Den falt ganske ille.
Den må ha truffet denne steinen.
- Tærne mine. - Det ser ut som halvliter-pyramide.
Den er større enn den ser ut som.
- Lurer på hva som er inni. - Det er bare én måte å finne ut på.
Begynn å grave.
Hvis jeg leser disse hieroglyfene riktig, kan vi ha funnet inngangen.
Se på dette.
Greit. Sett i gang.
- Jeg først. - Etter deg.
Men kamelene blir ensomme.
- Tror dere vi får se en mumie? - Mammaen min venter på meg.
Det er på tide med en lur.
Forsiktig. Hold deg nær, Nebbi. Umulig å si hvilke farer vi finner.
Jeg synes det ser trygt ut.
Hva har du gjort?
Det er en Collie Baba-felle.
Hva sier Hakkespettboken for juniorer om feller?
Den sier vær på vakt og bruk klinkekulene deres.
- Bra jeg tok med noen. - Der er enda en.
- Det kunne gitt meg en støkk. - Hold lyset foran oss, guide.
Fortsett, Dijon.
Kanskje et av barna vil holde fakkelen.
Se opp!
Ha ikke frykt!
Dijon skal fikse fella.
Ser dere?
Er det en lege i pyramiden?
Gangbro! Her kommer jeg!
- Start hjertet mitt. - Skatten!
- Førstemann til rubinene. - Se på disse gullklumpene.
Kom igjen.
Se på alt det gullet.
Collie Baba, gamle hund. Endelig fant jeg den.
Se på dette.
- En fryd for øyet. - En fryd for ganen.
- Pengene, rubinene, diamantene. - Lampen.
- Klyp meg, jeg er i himmelen. - Jeg henter den.
- Sumobrytende skorpioner. - Slapp av. Vi er trygge her oppe.
Hva? Jeg tar ikke på noe.
Jeg er ren, uskyldig som en geitekilling.
- Hent sekkene. - Sekkene?
Med en gang. Alt du sier, skal jeg gjøre for deg.
Hvor skal du oppbevare alle disse skattene?
Jeg skal ikke beholde alt. De fleste gjenstandene havner på museum.
- Det høres ikke ut som onkel Skrue. - På den måten betaler jeg mindre skatt.
Det får en si!
Se. En tekanne.
Bare en gammel oljelampe. Ikke verdt å ta med.
Kan jeg få den? Jeg kan bruke den i tesettet mitt.
- Vel... - Denne er vakker også.
Her, kjære. Ikke si at onkel Skrue aldri gir deg noe.
Takk.
- Det er det siste. - Kan du bære det slik?
Ikke noe problem.
Ikke mist det.
- Takk. - Det går bra.
Hjelp!
La meg.
- Hvem er den fyren? - Bare enda en guide.
- La meg lyse opp stien. - Her er det ørkenugler i mosen.
Din tyv! Jeg har brukt mesteparten av livet mitt på å jakte etter den skatten.
Stakkars tosk. Synd du ikke får leve til å se den skatten du fant.
Farvel.
Jeg visste at den snilefiskens priser var for gode til å være sanne.
Hva skal vi gjøre?
- Kutt tauene, gutter. - Fort.
Unna.
Fordømte skilpadder på vei.
Fremad!
Tilbake!
Hvis du ikke slutter å krasje, skal du få med meg å gjøre.
Hører dere noe?
Fort, la oss snu denne og lage en båt.
Her, la meg la meg lappe hullet.
Kom igjen.
Det er her, mester. Jeg så det. Vent til du ser det. Du kommer til å bli i perlehumør.
Vel? Hvor er det?
- Jeg skjønner ikke. Det må være her. - Du har det, ikke sant?
- Hvor er lampen? - De må ha den.
De skitne tyvene. Og slike søte barn.
Jeg spør deg, hvordan har verden blitt?
Du lar dem stjele den fra deg, din patetiske lommetyv.
Slapp av. Jeg skal hjelpe deg å få den tilbake. Ikke noe problem.
Like bak deg.
Ikke vent. Dijon er på vei.
Jeg skulle likt å vite hvor denne fører hen!
- Det vil du nok ikke allikevel. - Vi er i trøbbel!
Enten stiger vannet, eller så blir taket lavere.
For en tur.
Jeg gjør det gjerne igjen. Nå som jeg vet man kan overleve det.
I det minste gikk det bra med alle.
Snakk for deg selv. Jeg mistet nettopp århundrets skatt.
Her. Du kan få denne tilbake hvis det får deg til å føle deg bedre.
Det er greit, kjære deg. Det tok meg 40 år å finne den skatten,
og jeg skal få den tilbake, selv om det tar 40 år til.
Hvor er alle sammen?
- De har forsvunnet. - Men hvordan?
Med lampen, din tosk.
Du skal hjelpe meg å få den tilbake,
ellers vil deres gift være rene vannet sammenlignet med mitt.
ANDEBY, 2 DAGER SENERE
- Andebyposten på linje én, sir. - Hvorfor?
De vil nok spørre om hva som skjedde med skatten.
Har ikke dere noe med.
Hver gang jeg slutter å tenke på skatten, peser pressen meg med den igjen.
- Her er oppmuntrende nyheter. - Hva da?
Du har endelig mottatt invitasjon til det arkeologiske sosietetsballet.
Jeg orker ikke å møte de gamle fossilene igjen.
Hvert år sier jeg til dem "Jeg skal finne Collie Babas skatt".
Og hvert år kommer jeg tilbake tomhendt.
Men du hadde den en liten stund.
- Må alle minne meg på det? - Beklager.
Jeg kan ikke å jobbe, frøken Vable. Jeg drar hjem.
- Men hva med lunsjen din? - Selg den.
- Her er pussemiddelet. - Takk, bestemor.
Når jeg er ferdig med å polere tekannen, kan vi ha slabberas med dukkene mine.
- Takk for advarselen. - Unnskyld meg, frue.
Jeg har blitt tilkalt for å hente herr McDuck.
Han har visst enda en dårlig dag.
- Du milde. - Kanskje vi skal leke ute i dag.
- Hva? - Den ristet.
- Ser dere? - Kvakk skal du ha!
Det er ingenting inni den.
Hva er det? En meksikansk hoppe-lampe?
Et mirakel! Endelig fri!
- Det er en ånd, ikke sant? - Det er ikke tannfeen.
Hvem er dere? Hvor er Collie Baba? Har Roma falt ennå?
Vi gned på lampen. Unnskyld hvis vi gjorde noe slemt.
Mine nye herrer, jeg er evig takknemlig.
Endelig har jeg plass til å strekke meg ut.
Foten min har sovet i seks århundrer.
Kul kasbah. Kan jeg se meg rundt?
Kaldt matskap. Hvor henger dere kyllingen?
Vent, ikke si det. En teppebanker.
- Visp. - Jeg skjønner. Vik, elendige egg!
Vent! Kom tilbake.
- Hvor ble det av ham? - Der kan man se.
Las Vegas må være litt av et sted hvis Cæsar flyttet palasset dit.
- Hva gjør du? - Oppdaterer meg på det 20. århundret.
Har du lest hele leksikonet?
Fra perm til perm til perm...
Hva er dette? En baseball? En bowlingkule? Askepotts ball?
- Det er en globus. - Gå tilbake.
Er ikke Jorden flat? Jeg må ha gått glipp av det.
Han har vært i lampen lenge.
- Jeg må undersøke dette. - Vent øyeblikk.
- Hva med ønskene våre? - Ønsker?
- Ser jeg ut som en bursdagskake? - Du lurer ikke oss.
- En ånd skal oppfylle ønsker. - Tre ønsker for hver herre.
- Søren. Alle husker den delen. - Hvordan funker det?
Først må man holde lampen. Så må du si "Jeg ønsker meg."
- Så må du ønske deg noe. - Er det alt?
Japp. Det er brukervennlig.
Jeg vet det første ønsket. Jeg skal ønske meg tusen ønsker.
Skjerp deg. Det virker aldri.
En av oss må ønske seg fred og lykke i hele verden.
- Dette er ønsker, ikke mirakler. - Hva om vi ønsker oss et kjæledyr?
Det er bedre.
Jeg vet hva jeg alltid har ønsket meg.
Jeg ønsker meg en elefantunge.
- Se hva du har gjort. - Hva er galt? Hun er søt.
Og svær. Det betyr problemer. Jo større ønske, dess større problem.
Han har rett. Én titt på den, og onkel Skrue vil vite hva som foregår.
Alle som ser den vil vite det, og alle vil slåss om meg,
og ønskene kommer ut av kontroll, og jeg blir gravlagt i 1000 år til.
Jepp. Jeg tenkte ikke på det.
Vær så snill, kom med små ønsker.
- Det er barnevakten vår. - Fort. Gjem elefanten.
Hvor da, liksom?
Jeg er i trøbbel allerede.
Det er vi alle sammen.
Elefant! Rosa! Fort!
Dole, ønsk Rosa bort.
Jeg vil ikke kaste bort et av ønskene mine. Gjør det du.
- Ikke planer. - Kan noen gjøre noe?
Jeg ønsker at Nebbi ikke ønsket det dumme ønsket sitt.
La oss komme oss vekk før noen ser ånden.
Her inne, herr McDuck.
Den er borte.
Frøken Nebb, er dette et triks for å få litt fritid?
Den var her. Det er sant. En elefant med en rosa sløyfe.
Du tror at jeg er gal, ikke sant?
Kanskje ikke.
Jeg tror han så oss.
- Fort. Tilbake i lampen. - Ikke i lampen, vær så snill.
Sett meg i hundehuset, galehuset, eller et pannekakehus.
- Alt, bortsett fra lampen. - Inn her.
Ikke si "hallo" til meg. Hva slags triks tar dere på frøken Nebb?
- Hvem, oss? - Triks?
- Aldri. - Ikke oss.
Hva er det som foregår da?
- Ingenting. - Ikke stort.
Hva var det?
- Krasjet i skapet? - Vi hørte det ikke.
Kul'n, ro nerva, skaff deg ny sveis.
- Hvem er dette? - Å.
- Er du ny her? - For så vidt. Jeg dukker opp nå og da.
Han kom bare på besøk. For natta.
Natta? Overnatte?
- Ja. Kan han? - Vær så snill.
Vi skal være flinke junior-hakkespetter.
- Hakkespett-æresord. - Ditto.
Greit. Med hold dere unna trøbbel. Jeg er ikke i humør til ugagn.
- Hva annet skal vi ønske oss? - Jeg har lyst på en liten dampbåt.
Ja visst. Vil du ha den med eller uten hav?
- Litt mye. - Bare en smule.
Jeg vet det. Jeg ønsker meg verdens største fruktiskrem.
Men ikke for stor.
Fruktiskrem skal bli.
Må passe på det vindkastet.
- Jeg er skrubbsulten. - Det er fordi det har blitt sent.
Onkel Skrue lurer på hvorfor vi ikke kom til middag.
Kanskje vi skal dra nå.
Å, kjære. Ingen tegn til dem ennå. Skal jeg ringe politiet?
Ja, for å holde meg i sjakk når de slynglene kommer tilbake.
De skal få husarrest i en måned.
Ikke videospill, ikke TV og ikke flere venner...
...til å overnatte. - Vi er tilbake.
Barn, jeg tror onkelen deres har noe å fortelle dere.
Velkommen hjem.
Vil dere har noe? Kaker? Melk? Iskrem?
- Nei, takk. Vi er ganske mette. - Og trette.
Det er fordi det er etter leggetid. Marsj i seng.
God natt.
- Natta. - Sov godt.
Der fikk de beskjed.
Så det er slik det føles å være en av gutta.
- Det er alt jeg har ønsket meg. - Hvor mange ønsker har vi igjen?
- Bare mitt siste. Og Nebbis. - Vi må sørge for at de er spesielle.
Det er ham.
- Gjem meg. Fort. Jag ham vekk. - Men det er bare en gammel ugle.
- En ugle? - Den kommer hit hver kveld.
Jeg trodde det var min slemmeste herre, han som Collie Baba stjal lampen fra.
- Var herren din en fugl? - Han kunne forvandle seg til alt mulig.
- Han er en ond trollmann. - Men han kan ikke være i live fremdeles.
- Han ville vært eldgammel. - Eldre enn onkel Skrue til og med.
Bortsett fra at hans første ønske var å leve evig.
Flink til å ønske.
Dårlig til å ønske. Du aner ikke. Han fikk meg til å gjøre fryktelige ting.
- Som hva da? - Har dere hørt om Atlantis?
Det var yndlingsstedet til alle inntil Merlock ikke fikk plass.
Da var det ned med den øya.
Og stakkars Pompeii.
Vesuv ville aldri ha fått utbrudd hvis ikke Merlock hadde fått raseriutbrudd.
Hva er du bekymret for? Han brukte opp ønskene sine.
Akkurat. Merlock har ubegrenset med ønsker fordi han har en magisk talisman.
Det er den som gir ham alle kreftene.
Og når han legger den på lampen, får han så mange ønsker han vil.
Skjønner dere hvorfor jeg er litt skvetten?
- Kanskje vi skal ønske oss talismanen. - Det er det eneste jeg ikke kan oppfylle.
Dere må stjele den fra ham, og lykke til.
Ikke tenk på den slemme, gamle herren nå.
Han vet ikke at du er hos oss. Og slik skal det forbli.
Der er det. Du kan slippe meg av her. Men ikke der.
Det vil etterlate et stygt merke.
Er du sikker på at det er her Skrue bor?
Denne gangen er jeg sikker, tror jeg.
Da begynner vi letingen.
Jeg er ikke spesielt populær i det huset.
- Finner Skrue meg, dreper han meg. - Bli i bakgrunnen, hvis du vil.
Jeg skal prøve å huske på deg når belønningene deles ut.
Der er raneren. Ta ham!
Teppe, hypp!
- Grip kandelaberen. - Gutter. Te-slabberas.
- Ikke nå. - Vi er midt oppi en arrestasjon.
Jeg vet om noen som vil leke med meg.
Kom igjen, ånd. De vet ikke hvor mye moro de går glipp av.
Jeg sa at jeg ikke ville gå på ballet.
Men, sir, jeg har allerede ordnet at McKvakk flyr deg til åpningen.
Avbestill McKvakk. Jeg redder ikke bare ansikt, men livet mitt også.
- Du vil elske å leke te-slabberas. - Jeg vet det. Jeg har lest alt om det.
Kan jeg være ham som kler seg ut som indianer og kaster teen over bord?
Nei, dummen. Ikke et Boston-te-slabberas.
Jeg hater rotter.
Først heller du i teen,
så drikker man litt og snakker med gjestene.
For en herlig kjole.
Kutt ut! Ingen krigsmaling eller tomahawker eller noe?
Bare deg og meg og vennene mine her.
Kaller du disse for festløver? De er mer som skinnfeller.
Du har nettopp gitt meg verdens beste idé.
Det er mulig å få alle vennene mine til å nyte slabberaset.
Jeg mente det ikke. Jo færre, dess bedre.
Bare deg og meg og en kanne med te.
Dette blir gøy. Skulle ønske at lekene og dukkene mine var levende.
Det er så hyggelig å endelig hilse på dere.
Kaker?
- Matgilde. - Leker, vær snille.
Hvis det er noe jeg hater mer enn elefanter i huset, så er det rotter.
Rotta, kom til meg.
Dette er ikke et hus. Det er en dyrehage.
Ønsk dem tilbake, er du snill.
- Kan ikke. Det var mitt siste ønske. - Skulle ønske du ikke sa det.
Du milde. McKvakk svarer ikke.
Han må være på vei. Skal du ikke dra, sir?
På jobb. Si til McKvakk at han kan ta deg med på ballet.
Når fikk hatter egen vilje?
Har deg!
Se opp. Pass på hodet, sir.
Herre.
Stakkars nese.
Hva skjer?
- Hva har du gjort nå? - Unnskyld. Bare stopp dem.
- Men jeg har bare ett ønske igjen. - Gutter, hva foregår her?
- Vel? - Spiller er visst ute.
Sett i gang, Dole.
Jeg skulle ønske alt var normalt igjen.
Splitte mine sekkepiper. Han er en ånd.
Vet moren hans om dette?
- Vi skulle fortelle deg det, onkel Skrue. - En dag.
- Hvor kom han fra? - Husker du tekannen min?
Du store muskedunder. Ånden i lampen.
Rikdommene jeg kunne eid. Jeg kunne hatt verdens største diamant.
Nei, verdens største diamantgruve.
Nei, alle diamantgruvene. Nei, hele diamantindustrien.
Dette må man tenke nøye gjennom.
Det er ditt helikopter. Eller skal jeg si mitt?
Spøker du? Jeg ville ikke gått glipp av denne festen for alle kakene i Skottland.
- Men skatten... - Ja, skatten.
Det er det ene ønsket jeg ikke må vurdere to ganger.
Jeg ønsker meg Collie Babas skatt.
Skatten er atter min.
Vent til de gamle fossilene i klubben hører disse nyhetene.
Inn i lampen, ånd. Du blir med meg.
- Ikke lampen. Vis barmhjertelighet. - Kan han ikke bli med oss?
Jeg slipper ikke gullgruven ut av syne.
- Men han er vennen vår. - Nonsens. En ånd er ingen person.
En ånd er en... ting.
- Inn. - Ha det, folkens.
Det var supert så lenge det varte.
Ikke ta ham.
- Du kan ikke. - La ham bli, vær så snill.
Stakkars herre. Å, vel.
- Hvor er lampen? - Skrue har den.
Musikk, mat, guacamole.
Det er et party. Må danse. Jeg må ut av denne lampen.
- Slipp meg ut. - Klarer du ikke å være stille?
Hvis du slipper meg ut, skal jeg være stille som en mus, og like liten.
Greit.
Se på det. Noen enslige gutter ute på byen.
Tro om igjen. Du kan se ballen herfra.
- Ellers er det inn i lampen igjen. - Hva om jeg vinner trekningen?
For en luftetur.
- Kanskje vi tar bussen tilbake? - Stille.
Du går inn gjennom bakdøra, mens jeg går inn foran.
Hvis Skrue kommer forbi deg, er det over og ut for deg.
Her er brusen din, sir.
Åndens minifest.
Jeg må advare herr McDuck.
Mine damer og herrer, kan jeg be om oppmerksomheten?
Vi har en viktig melding i kveld.
Uten mer styr, her er Skrue McDuck.
Jeg må stoppe ham.
Jeg har noe jeg har villet si i 40 år.
Det er min store glede å erklære
at i år har jeg endelig brakt til Andeby
den legendariske, beryktede skatten til...
Det er Merlock, min gamle herre.
Den forræderiske plageånden.
Han er for mektig. Han kan knuse deg.
Jeg skal redde deg.
Kom igjen.
Følg meg.
- Skynd deg. - Du er gal.
- Hva gjør du? - Fort, du må få oss ut herfra.
Ikke meg. Disse ønskene er verdt en formue.
Hva er viktigst - en formue eller livet ditt?
Vel...
Det er ikke et lurespørsmål.
- Har han en bjørn? - Han er en bjørn.
Gi oss et fluktønske, er du snill.
Vi viker ikke.
Jeg har et triks som kan redde oss, håper jeg.
Går opp.
Det ser ut som de har forduftet.
Det var ikke min feil, herre. De kom ikke forbi Dijon.
Men det var ikke din feil, heller.
Let videre mens jeg jakter ute. De skal ikke unnslippe.
Det du ønsker, herre, det skal jeg gjøre.
Jeg hører ingenting. Jeg tror de er borte.
Hvor er vi?
- Det er ikke akkurat Ritz. - Ikke lampen.
Beklager lukten. Man blir vant til det etter noen hundre år.
- Kan du flytte albuen? - Få meg ut herfra!
Må du skrike til meg hele tiden?
Jeg ville ikke vært i dette rotet hvis det ikke var for deg.
Takket være deg, har jeg et villdyr i hælene.
Slik, ja, skyld på ånden.
- Jeg reddet bare livet ditt. - Unnskyld.
Det er ikke min skyld at Merlock er etter meg. Jeg ville ikke være herr Populær.
Jeg vil bare ha mitt eget liv, som nevøene dine.
Med min egen sykkel, en stabel med tegneserier, en kjelke.
Kanskje noe skiutstyr. CD-spiller, eget hjemmevideo-anlegg.
Greit.
Det er Merlock. Gjem meg.
Jeg må få deg til hvelvet mitt. Det er det eneste trygge stedet.
- På tide å dra tilbake. - Men du så hvilken rønne det er.
Beklager, men festen er over.
Og akkurat når vi ble venner.
Går det bra? Hva skjer?
Kom ut, kom ut, hvem du enn er.
Vent til Merlock får se dette. Han blir så takknemlig.
Jeg ser for meg haugen med penger nå.
Vent. Hvorfor gi ham lampen?
Fordi herren ønsker seg den.
Men med lampen blir du storkaren,
det mektigste mennesket på Jorden.
Å, store herre.
Herre?
Herre Dijon?
Jeg liker det. Jeg liker det virkelig.
Få meg ut herfra fort.
- Treg fest? - Dra. Nå.
Ikke tenk på å lande. Jeg har ikke tid til flere katastrofer.
- God morgen. - Hva skjer?
Etter ønske fra ånden min, har jeg besluttet å søke min egen formue.
Jeg trodde ikke han ville ønske seg formuen din. Jeg sverger.
Lampen?
- Saus? - Det stemmer.
Jeg tar pengekaret, du gikk i baret.
Dere kan ikke gjøre dette. Sett meg ned.
Jeg er sjefen din, ikke han.
Ta ham til stasjonen.
Dere kan glemme julebonusen i år.
Hvem sitt navn tror dere står på denne bygningen?
Dijon? Det står virkelig hans navn.
Utvisket av et ønske. Hvis jeg noensinne får pengene mine tilbake,
lover jeg at jeg aldri skal ønske meg noe igjen.
Det er noen som vil treffe deg.
Gutter. Nebbi.
Sir, godt å se deg.
Jeg er så lei meg.
Så, så. Jeg vet det.
- Alle spleiset på kausjonen. - Vi tømte banken vår, til og med.
Slapp av. Jeg skal betale dere tilbake i kontanter på herregården.
- Herregården? - Han har ikke hørt det.
Hørt hva da?
Jeg er så lei meg.
Dijon har alt - herregården, fabrikkene.
Til og med frimerkesamlingen din.
Vårt vakre hjem.
Så, så. Jeg vet det, frue.
Først pengebingen, nå dette.
I det minste har vi hverandre. Tenk på den stakkars ånden.
Hvis det bare var en måte å snike seg inn på og få tilbake lampen.
Men det er så mange alarmer.
Hundrevis. Og 14657 måter å utløse dem på.
Og du kjenner til alle sammen, ikke sant?
Og kanskje hvordan man slår dem av?
Kom. Noe sier meg at vi bør planlegge en invasjon.
Herlig.
Herlig. Alt lukter herligere når man er rik.
- Til og med jeg. - Skal vi ikke se etter fugler?
Ikke tenk på Merlock.
Han tør ikke å konfrontere den store og mektige Dijon.
Uansett, jeg tror ikke han vet om meg ennå.
Jeg har pengebingen rett fremme, mer eller mindre.
Er den stram nok?
Greit. "Operasjon løft lampen" er i ferd med å begynne.
Greit. Over og ut.
Ser du noen som kommer, kommandør Nebb?
- Jeg tror ikke det. - Ønsk oss lykke til.
K... O... N... T... A... N... T... E... R
Husk, bare trå på de hvite flisene.
- Jeg er på taket. - Og vi er inne.
Bra. Alt dere må gjøre er å bryte dere inn i vaktrommet.
Slapp av. Vi er nesten fremme.
Det er lett for deg å si.
Fortsett. Hvis ikke du kommer gjennom, gjør ingen det.
Det er jenta si.
Der er alarmpanelet.
Jeg har onkel Skrues instrukser for å unngå å bli oppdaget.
To skritt opp midten.
Ett skritt til høyre, tre skritt frem,
og fem skritt...
Du bør komme deg tilbake hit.
Bra at du hadde hårnettet.
- Hva skal vi gjøre? - Bruke klinkekulene.
Klinkekuler.
Jeg tror ikke dere trenger å bekymre dere for alarmene.
Godt jobbet, gutter. Jeg går inn.
Jeg har avgjort min første viktige handling som rik.
Jeg undrer over hvilket land jeg skal besøke først.
Er du sikker på at det er trygt å reise? Merlock kan være i nærheten.
Slapp av. Jeg har planlagt å ta med en liten hær med livvakter.
Den som sa at penger ikke kan kjøpe sjelefred,
må ha hatt hjerne som en ert.
Gi den tilbake, din usle...
Vær så snill, Merlock. Ingen ønsker. Jeg klarer ikke.
Slapp av. Det blir som i gamle dager.
Kom igjen. Vi må hjelpe.
Talismanen min gir meg ubegrensede ønsker.
- Og hvor skal du? - Bare ut.
Du og ånden har så mye å snakke om.
Jeg tenkte dere ville ha et par minutter alene.
- Det vil jeg. - Ånd.
Jeg ønsker at du kan forvandle dette illojale svinet til noe passende.
Akkurat som i gamle dager, ja.
Og nå vil jeg at du skal forvandle denne trege bingen
til en festning mer verdig sin nye eier.
Husker du ditt storslagne, gamle hjem?
Casa de kokos.
Pengene mine.
- Kom igjen! - Vent på meg.
Du store!
Jeg er så lei meg.
Og nå, ånd, ønsker jeg å trekke meg tilbake i mitt nye hjem.
Kan du slutte?
Dette kan ikke skje.
Din galning. Gi bingen tilbake før jeg stapper den lampen ned i halsen din.
Dårlig trekk.
Truer du meg?
Vær så snill. Han har hatt en kjip dag.
Kanskje et varmt bad og et varmt glass melk...
Stille! Jeg skulle ønske du ville kaste ham ut av huset mitt.
- Jeg kan ikke. - Gjør det.
Jeg har ikke noe valg.
Jeg forstår.
- Bra treff. - Ta den.
Jeg kommer tilbake etter dere.
Du ler vel ikke av meg? Jeg skal vise deg.
Gi meg den tilbake.
Talismanen min!
Denne gangen må du ønske deg noe.
Jeg ønsker at jeg og familien min og bingen var tilbake i Andeby.
Nå.
Bra ønske.
Andeby har aldri sett så bra ut.
Men det slår ikke utsikten min, gutter.
Har det noensinne sett mer himmelsk ut?
Og du har fremdeles lampen.
Og ett ønske igjen.
Det høres ut som du vet hva det blir.
Jeg skal stoppe all denne trolldommen.
Selv om jeg må ønske at denne lampen blir begravet i Jordens sentrum.
- Hva? - Du kan ikke det.
Da forsvinner ånden for alltid.
Overreagerer vi ikke?
Vi kan gjemme ham i hvelvet.
Vi kler ham ut som en gutt og har ham på rommet vårt.
Akkurat som før.
Ånd, forbered deg på å innfri mitt siste ønske.
Og ditt også.
Hva mener du?
Jeg ønsker at ånden blir forvandlet til en ekte gutt.
Jeg er en gutt.
Jeg er en ekte gutt.
Nå kan jeg gjøre alle de tingene som ekte gutter gjør.
Kjøre over jorder, leke sisten, rulle rundt.
Vent. Det er en hund.
Hva med lampen?
Se. Uten ånden, forringes den.
Hvordan skal jeg få takket deg, herre?
Jeg er ikke herren din lenger.
Det stemmer. Kan jeg kalle deg onkel Skrue?
Du er en fin fyr. Men ikke dra den for langt.
Hva vil du gjøre på den første dagen din som gutt?
La meg si det slik -
dere får aldri tak i meg.
Blir du med oss?
Kom igjen, du.
Vi fantasillionærer har egne ting vi synes er moro.
Du!
Vi har hatt det gøy sammen. Jeg sto på farten til å dra. Ha det.
- Det er bare noen mynter. - Jeg skal ta deg, din tyv.
Stans de buksene.